Напередодні Святвечора кінокритик Андрій Алферов радить 10 різдвяних фільмів, передає Gazeta.ua.
1. Різдво, знову (Christmas, Again, 2014 року)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_2_w_1200.jpg?resize=620%2C411&ssl=1)
Топить свою гіркоту в роботі молодий вусань Ноель, з наче собачими очима. Він торгує ялинками на вулицях Нью-Йорка, страждає безсонням, страшно замерзаючи в своєму картонному трейлері і намагається забути свою кохану, то, навпаки – відчайдушно чіпляється за спогади про неї.
Непомітна, місцями маргінальна, схожа на саморобну ялинкову іграшку, історія про те, що взимку людина потребує любові навіть сильніше, тому що любов, врешті-решт, зігріває при низьких, різдвяних температурах. Режисер Чарлз Покел знімає про себе – такого ж бідосю, який перш ніж потрапити в Санденс і Локарно, на харчі заробляв торгівлею ялинками, а свої невитрачені почуття фіксує на 16-мм плівку, з якої на екран світлом розливається сам дух Різдва – свята, що складається з надій і печалі.
2. Відпустка за обміном (The Holiday, 2006)
Дві симпатичні дуринди за тридцять – американка (Камерон Діас) і англійка (Кейт Вінслет), зціпивши зуби, в саме Різдво відчайдушно тікають з проблемних відносин в якісь інші, невідомі, обмінюючись при цьому будинками. Американка пірнає в засніжене англійське передмістя з ялинками і порожнім чепурним Джудом Лоу, а британка виявляється в різдвяному Лос-Анджелесі, де пальми і Джек Блек.
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_9_w_1200.jpg?resize=1024%2C683&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_9_w_1200.jpg?resize=1024%2C683&ssl=1)
3. З новим роком (La Bonne Anne, 1971)
Затятого злодія Симона, який п’ять років тому пограбував у Каннах бутік Van Cleef & Arpels, випускають під Новий рік начебто за амністією. Насправді поліція лише хоче вийти на слід його спільника і так і не знайдених брязкалець. Симон здогадується. Але боїться він не поліцейського хвоста, а повернення додому. Дочекалася його Франсуаза – емансипована інтелектуалка з антикварної крамниці, в яку Симон закохався як шмаркач, і яка всі п’ять років відвідувала його у в’язниці? Предоноворічний і постреволюційний Париж завмер в очікуванні дива. Мірей Матьє, в зеніті слави, затягує своє знамените La Bonne Anne під оплески строкатої публіки, яка заповнила культове казино Мишу. Симон – прагматик, наділений грацією фокусника і сумом ангела, цієї ночі вчиться вірити в дива. Адже більше довічного ув’язнення він боїться застати Франсуазу будинку не саму. Свою новорічну казку Клод Лелуш наповнює фірмової сентиментальністю, спритно грає з чорно-білим і кольоровим зображеннями, тролить інтелектуалів і веселить смішним прологом, в якому зекам в паризькій в’язниці під Новий рік показують “Чоловіка і жінку”.
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_6_w_1200.jpg?resize=1024%2C673&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_6_w_1200.jpg?resize=1024%2C673&ssl=1)
4. Крамничка за рогом (The Shop Around the Corner, 1940)
Продавці Альфред Кралик і Клара Новак на дух не переносять один одного, проте люблять партнерів по листуванню, які тільки і розуміють їх тонкі і самотні душі. Комедія в якій хеппі-енд, на кшталт, передбачений генпланом, проте змушує буквально тремтіти: чи впізнають ці двоє один одного на першому побаченні, куди він з’явиться з гвоздикою в бутоньєрці, а вона – з томиком “Анни Кареніної”?
Великий Ернст Любич задумував романтичний водевіль, а вийшов надгробний пам’ятник режисером “Середній Європі”, яку так обожнюв й загинула в світовій війні. Осучаснену версію “Крамнички” півстоліття потому зняла Нора Ефрон, переназвала її “Вам лист” (You`v Got Mail, 1998)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_10_w_1200.jpg?resize=1024%2C812&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_10_w_1200.jpg?resize=1024%2C812&ssl=1)
5. Різдвяна історія (A Christmas Carol, 2009)
Бог знає яка за рахунком адаптація “Різдвяної пісні в прозі” (1843) Чарльза Диккенса – самого екранізується твори світової літератури. Бездушного скнару Ебінізера Скруджа напередодні Різдва відвідує примара покійного компаньйона Марлі, а слідом, один за іншим, є по черзі три духу. Перший покаже старому живі картини з його дитинства і юності, нагадавши, що колись цей сухар володів живою душею. Другий – дух справжнього, покатає по місту, жителі якого (на відміну від старого скнари) від щирого серця радіють святу, навіть якщо в інші дні їм зовсім не до веселощів. Третій -перенесе в дуже близьке і неприємне майбутнє, де ніхто не проллє ані сльозинки над труною Скруджа. Якщо, зрозуміло, той негайно не схаменеться.
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_1_w_1200.jpg?resize=1024%2C1008&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_1_w_1200.jpg?resize=1024%2C1008&ssl=1)
6. Запам’ятай цю ніч (Remember the Night, 1940)
У молодого прокурора без гальм закохується дівчина, поцупила в розпачі браслет з вітрини ювелірної крамниці. У Різдво він випустить її під заставу, а вона подарує йому фантастичний вік-енд.
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_7_w_1200.jpg?resize=500%2C394&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_7_w_1200.jpg?resize=500%2C394&ssl=1)
7. Щасливого Різдва (Joyeux Noel, 2005)
Заснована на реальних подіях казка про те, що Різдво вище війни і смерті. У Святвечір 1914 го, першої зими Першої світової, у окопах солдати воюючих сторін, які мерзнуть в окопах – таємно від своїх генштабів – укладуть між собою короткий різдвяне перемир’я. Німецький тенор заспіває, шотландські піхотинці підхоплять, французи відкоркували шампанське а полковий капелан прочитає над цією змученою, застудженою і вошивою паствою різдвяну молитву. Апогеєм цього старомодного підходу до війни стане футбольний матч на нейтральній смузі, після чого його учасниками займуться армійські трибунали. Але, це вже після Різдва.
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_5_w_1200.jpg?resize=1000%2C663&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_5_w_1200.jpg?resize=1000%2C663&ssl=1)
8. Сім’янин (The Family Man, 2000)
Натхненна “Різдвяної піснею в прозі” Чарльза Діккенса мелодраматична комедія
про чорного Санту в костюмі гопника, який переносить в інше (нехай не дуже багате, але тихе і щасливе) життя егоцентричного брокера Ніколаса Кейджа. Той колись кинув кохану дівчину, а тепер (як Скрудж у Діккенса) змушує своїх співробітників працювати в Святвечір. Режисер Брет Ратнер зняв різдвяну версію “Випадку” (1981) Кшиштофа Кесльовського. Він про тугу тридцятирічних, про теоретичну присутність якогось іншого життя в уже існуючого – ситого і начебто заможного, але якогось дуже порожнього;
і, зовсім безсовісно, про найвище щастя – опинитися там, в тому місці, куди ти з власної не зрілості відмовився зробити крок і куди можна потрапити лише в Різдво.
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_8_w_1200.jpg?resize=900%2C588&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_8_w_1200.jpg?resize=900%2C588&ssl=1)
9. “Закохані” (Falling in Love, 1984)
У різдвяній манхеттенській метушні одружений інженер Роберта Де Ніро, випадково натрапивши на заміжню Меріл Стріп, випадково забирає її сумку з подарунком для чоловіка, залишивши при цьому їй свою.
Святкова мелодрама про те, що від безглуздої зустрічі до великого кохання – один крок. Приміським поїздом несе героїв доля, поки вони, непомітно і без попередження, залипають один на одному.
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_3_w_1200.jpg?resize=1024%2C689&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_3_w_1200.jpg?resize=1024%2C689&ssl=1)
10. “Це чудове життя” (It`s a Wonderful Life, 1946)
“Іронія долі” всього західного світу. Провінційний філантроп Джордж Бейлі вирішує накласти на себе руки в різдвяну ніч. Але з’явився до нього сивий ангел-охоронець воочию показує, скільки добра той зробив людям і яке жахливе було б життя без нього. Американець Френк Капра собаку з’їв на різдвяних історіях, але “Це чудове життя” стала найвищою точкою його кар’єри. Різдво, згідно Капре, – свято не стільки для дітей, скільки для дорослих чоловіків і жінок, що розгубили свою дитячу простодушність.
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_4_w_1200.jpg?resize=807%2C1024&ssl=1)
![](https://i0.wp.com/golosua.info/wp-content/uploads/2019/01/878457_4_w_1200.jpg?resize=807%2C1024&ssl=1)